![Flera stora sidentyger i som skiftar i blå nyanser hänger från trätaket.](/contentassets/88d4742114fa4c8ba53369bcfac43a04/karin-olsen-oberg_i-havet-syns-himmelen.jpg?width=553&mode=crop)
Svävande konst i dansmiljö
2023-07-20 08:27
Skeppsmalens dansbana
Skagsudde, som ligger i den nordligaste delen av Höga kusten och är ett välkänt ortnamn från radions väderleksrapport, har som närmaste granne fiskeläget Skeppsmalen. Där finns förutom ett litet kapell och ett surströmmingsmuseum även ett dansbanepalats och i det visas, för andra året i rad, "Luftkonst".
Alla medlemmar i de tre kollektivverkstäderna i Västernorrland, samt KNIS i Sundsvall, hade möjlighet att söka till Luftkonst 2023. En jury bestående av tre medlemmar från Galleri Lokomotivs styrelse valde ut konstnärerna Agneta B Lind, Maria Mäki, Anneli Nowén, Eva Olsson, Karin Olsén Öberg, Kerstin Paillard, Marianne Saapunki och Evelina Sondell att detta år ställa ut i Skeppsmalen.
Agneta B Lind är initiativtagare och projektledare för ”Luftkonst”. Det var hon, som nyinflyttad till Skeppsmalen, såg potentialen i den gamla, brunbetsade dansbanebyggnaden, hur konsten skulle kunna hänga fritt från det cirkelrunda taket (17 meter i höjd). Uppbackad av Galleri Lokomotiv i Örnsköldsvik och med sponsring från Kulturrådet, Region Västernorrland och Örnsköldsviks kommun har hon lyckats genomföra sin önskan att bjuda in konstnärer till en gemensam sommarutställning. Om det blir en tredje sommar med ”Luftkonst”, tycker förstås jag, att man borde satsa på upprustning och ommålning av lokalen, för att få den till en bättre fungerande konsthall.
De utställande konstnärerna bor i Västernorrland, alla utom Marianne Saapunki, som är född i grannbyn men har flyttat till Landskrona. Hennes installation ”Inga vilande ben” består av ett gäng dansande pinnstolar och är nog tänkt som en hyllning till dansbanan som i år fyller 60.
Svävande vid sidan om hänger konstnären Evelina Sondells utskurna och målade verk i plywood och luftdraget från dörren får Eva Olssons tre cylinderformade verk ”Rörelse” i tunn fiberduk med tryck av växter och stenar att lojt röra på sig. Även Karin Olsén Öbergs sidensjok i olika nyanser av blått med titeln ”I havet syns himmelen” och Mari Mäkis ”Everlasting blue”, en mobil med tryck i den analoga fototekniken cyanotypi, svajar till vid varje vindpust.
![Tre stycken cylinderformade verk hänger från taket, gjorda i ljus/beige fiberduk och med olika tryck på. Den längst fram till höger har tryck löv i olika färger, den längst bort i mitten har en lång form i blått som går runt verket. På den tredje till höger är det tryckt vad som ser ut som trådar i olika färger.](/contentassets/1609dfa6aaee48bcbca9240ec9ab72c4/eva-olsson_rorelse.jpg?width=800&mode=max)
Eva Olsson, ”Rörelse”, tryck på fiberduk.
Mer jordnära och handfast känns Agneta B Linds ”Trädande”, en stor strutformad korg gjord av insamlade rötter, som hon flätat i stark protest mot hanteringen av skogen, att den görs om till en monokultur med trädplantager. Även Kerstin Paillards ”Spunnet minne” känns jordnära och handfast, trots sitt skira inslag av glänsande spindelnätstunna trådar med vita äggkokonger. Det är gjort av knappar och broderitråd hon fått ärva av sin farmor, som var korsettmakare i Paris på 50-talet. I sin grovt tillyxade träklyka blir väven till ett slags minnes- och drömfångare. Båda konstverken står tillsammans, lite vid sidan om och ser ut att ha nära kontakt med både tak och golv, kropp och själ.
![Tre stycken verk gjorda i filt och glasfiber. De är olika långa och alla har olika vågliknade former. Den kortaste hänger till höger och har bara några](/contentassets/0ac75bf57ee049cbb8f80acb1f6ee709/anneli-nowen_waves-rorelse-i-havet-och-vinden.jpg?width=800&mode=max)
Anneli Nowén, ”Waves - rörelse i havet och vinden”, filt, glasfiber.
Kraftfullt, trots sin till synes lätta och bländande vithet, avtecknar sig Anneli Nowéns filt- och glasfiberskulpturer ”Waves – rörelse i havet och vinden” mot dansbanans murriga tak och väggar. Just denna del av utställningen ”Luftkonst” kittlar fantasin lite extra, ger lust att ta på och följa formerna med blicken. ”Kan fungera som ljudabsorbenter i offentliga miljöer”, står det i programbladet. Jag kan önska mig mycket mer av Anneli Nowéns konst, att den får breda ut sig och ta plats helt på egen hand, både med och utan ljud.
Text: Karin Lundqvist
Foto: Jonas Lundqvist
Volym 2023-07-20
Karin Lundqvist, Härnösand, tidigare bibliotekskonsulent för Region Västernorrland, fil. kand. i engelska, nordiska språk, litteratur-och konsthistoria, har skrivit litteraturrecensioner och krönikor för dagspressen, facktidningen Biblioteksbladet, kulturtidskriften Provins och om konst för Volym.
Jonas Lundqvist, Härnösand, konstnär/keramiker, gick ut Konstfack 1973, tidigare lärare på ABFs konstskola och teckningslärarutbildningen i Umeå, hemslöjdskonsulent på Region Västernorrland, har fotat genom åren, främst för Provins och Volym.